Kuremaa spordihoones peeti möödunud nädala reedest pühapäevani rahvusvahelisi korvpallilahinguid: seal toimus kaheksa võistkonna osalusel Balti poiste korvpalliliiga U14 vanuseklassi turniiri teine etapp.
Kaheksast osalenud meeskonnast esindasid neli Eestit, kaks Lätit, üks Soomet ja üks Kasahstani. Igal võistkonnal tuli pidada viis kohtumist. Ehkki mängijatel oli “turjal” kõigest 13-14 eluaastat ning kasvugi alles napilt, oli neil oskusi, mida publikule demonstreerida, juba piisavalt. Tänu sellele kujunesid paljud mängud kaasahaaravaks ja nauditavaks.
Balti poiste korvpalliliiga (BBBL) U14 vanuseklassi turniiri teine etapp oli Tiit Soku korvpallikooli/spordiklubi Nord korraldada.
“Huvitav etapp oli,” ütles Tiit Soku KK/SK Nord treener Mart Uuehendrik. “Ainult üks võistkond jäigi omadega nulli, teised said ühes-kahes või enamaski mängus võidurõõmu tunda. Võidumeestena läksid koju Espoo klubi Honka noored Soomest: nemad pole kahe etapi jooksul kaotanud veel ühtegi mängu. Samas ei tehtud nende elu siin, Kuremaal sugugi lihtsaks: Tartu Rocki õnnestus neil lüüa vaid kahe punktiga ning üsna napi eduga võideti veel paar mängu.”
Teise koha sai Kuremaa etapil Atõrau (Kasahstan) klubi Barsõ ja kolmanda Keila korvpallikool, järgnesid Tartu Rock, Kandava (Läti) spordikool, Tiit Soku KK/SK Nord, Riia (Läti) Pardaugava ja Kohtla-Järve Hito.
Mart Uuehendriku sõnul teeb BBBLi U14 vanuseklassi turniiril kaasa ühtekokku 16 meeskonda. Lisaks Eestile, Lätile, Soomele ja Kasahstanile on turniiril esindatud ka Leedu.
“Meie mängisime esimese etapi mänge möödunud aasta oktoobris Riias, järgmine, kolmas etapp tuleb aga Kandavas. Kolme etapi jooksul selgitatakse välja finaalturniirile pääsejad,” ütles Mart Uuehendrik.
Tema sõnul on BBBL noortele korvpalluritele hea väljund, sest selles sarjas saavad nad mängida mitte ainult oma, vaid ka teiste riikide meeskondadega. Liiga turniiridel kerkivad esile need mängijad, kellest tasub oma klubi meeskonna või ka riigi koondise liidreid kasvatama hakata. Samas õpivad noored sulanduma ühtsesse meeskonda. Ka treener saab liiga turniirdel aimu, kas tema valitud kurss on õige.
Kuremaal soodsam
BBBLis võistlevad lisaks U14 vanuseklassile ka U11, U12 ja U13 vanuseklassi poisid. U14 vanuseklassi turniiri teine etapp oleks aga loogiliselt pidanud toimuma Tallinnas, sest see on ju Tiit Soku korvpallikooli ja spordiklubi Nord kodulinn.
“Meie otsustasime turniirietapi siiski siia, Kuremaale, tuua, sest siin on seda korraldada odavam ja mugavam: võistlus-, majutus- ja toitlustuspaik on ühes kohas koos, noored saavad ka teiste mänge vaadata ning treenerid omavahel suhelda ja saunas käia,” ütles Mart Uuehendrik.
Tema sõnul on Kuremaa Tiit Soku korvpallikooli jaoks väga tuttav paik: esimene selle kooli treeninglaager toimus siin juba viisteist aastat tagasi.
“Ehkki siinsed tingimused olid siis veel tagasihoidlikud, hakkas meile siin kohe meeldima. Nüüdseks on siinset kompleksi Raivo Tralla juhtimisel järjekindlalt arendatud ning sellest on saanud suurepärane treeninglaagrite ja turniiride pidamise paik. Sportlased tunnevad, et nende eest hoolitsetakse siin igati,” ütles Mart Uuehendrik.
Kuremaa spordikompleksi ja hostelit kiitsid ka Läti Kandava võistkonna treener Ivars Bambis ja Atõrau Barsõ treener Anatoli Lisjak.
“Siin pole poistega mingeid probleeme. Suuremas paigas kipuksid nad linna peale laiali pudenema,” ütles Ivars Bambis.
Tema sõnul on Kandava spordikoolis olemas kergejõustiku- ja korvpalliosakond. Ehkki spordist huvitatud noori jääb aasta-aastalt vähemaks, muu hulgas sellepärast, et paljud pered on välismaale paremat elu otsima läinud, on korvpall koolis siiski heal järjel. Kooli üks meeskond on isegi oma vanuserühma Läti meistriks tulnud.
Võitudest olulisem
“Siin saime kolm võitu ja kaks kaotust,” sõnas Ivars Bambis. “Võitudest olulisem on aga see, et saime teiste riikide eakaaslastega mängida. Teiste Läti meeskondadega oleme me juba piisavalt mänginud.”
Bambise sõnul on noormängijate puhul võimatu ette ennustada, kellest tuleb hea korvpallur ja kellest mitte.
“Sobivast pikkusest üksi on vähe, on vaja soodsat kombinatsiooni tervest reast omadustest,” ütles Ivars Bambis. “Hea korvpallur peab olema heas mõttes huligaan. Siidkinnastes mängides edu ei tule.”
Atõrau (see Kasahstani naftapealinn kandis 1991. aastani Gurjevi nime) Barsõ meeskonna treener Anatoli Lisjak ütles, et on tegelikult tavalise keskkooli kehalise kasvatuse õpetaja, ainult et nende kooli heal tasemel korvpallimeeskondi käsitletakse korvpalliklubi Barsõ järelkasvuna. Lisjak ise on hariduse poolest võrkpallitreener, ent kui aastaid tagasi selgus, et tema enda poeg Aleksandr on rohkem huvitatud korvpallist, profileerus ta ümber. Muu hulgas sel viisil, et käis turniiride ajal teiste treenerite kannul ja “pinnis” neilt nende “saladusi” välja. Nüüd teeb Lisjak pojaga koos treeneritööd.
“Meie poisid on neljandast klassist peale kõvasti trenni teinud. Oleks meil vaid veel selline saal nagu teil siin!” ütles Lisjak. “Ka võistlusreisidel on poisid käinud juba neljandast klassist alates ning nad on harjunud tugeva distsipliiniga. Poistel on siin näiteks õpikud kaasas, sest muidu jääksid nad õpingutes teistest maha. Me tulime kodunt ära ju juba 5. jaanuaril, sest osalesime enne Kuremaale tulekut veel Kandavas peetud turniiril. Nüüd aga seisab meil ees veel kolme ja poole päeva pikkune kodutee.”
RIINA MÄGI